För länge sedan, vid slutet av den stora istiden, framträdde i norr-
-en mäktig drottning, som hette Juliana. Hennes ambition var-
-att hennes rike skulle omfatta hela världen. Hon samlade ihop en armé-
-och hon fick en son som hette Nekron. Hon lärde honom svart magi.
När Nekron blev myndig och fick herraväldet över krafterna-
-tog de tillsammans kontrollen över Isens region.
Från sitt slott Ice Peak sände de iväg en jättestor glaciär söderut-
-som varken byar eller människor kunde stå emot.
Återstoden av mänskligheten flydde söderut mot de varma vulkanerna-
-i ett bergsområde som styrdes av en givmild konung vid namn Jarol.
Han bodde i fortet Fire Keep. Nekron sände isen än mer söderut-
-och in i den tempererade zonen mot Fire Keep. Ingen vågade gissa-
-vem som skulle vinna slaget mellan Eld och Is.
Håll ställningarna, mannar.
Larn, det här går inte att stoppa. Gå till din bror.
Du har skött dig bra, min son. Den norra byn har fallit.
-Vi har segrat. -Jag vill tacka dig, mor.
Den stora slätten är allt som finns mellan oss och Fire Keep.
-Det är en lång sträcka. -Som vi kanske inte behöver färdas.
-Jarol ska få våra nya krav. -Han går inte med på dem.
Ni ska lägga fram våra krav till kung Jarol vid Fire Keep...
...och hälsa så gott till hans underbara dotter.
Far, jag vill vara med dig när du träffar Nekrons män.
Du tjänar ditt folk bättre genom att studera. Ge mig din kärlek.
Den har du alltid, far.
Allting i världen härstammar ifrån jord, luft, eld eller vatten.
De fyra elementen utifrån vilka allt har skapats.
Hur kan du tala om element när kriget kommer allt närmare?
Prinsessan Teegra, din fars plikt är att vara kung och styra.
Din brors plikt är att vara soldat. Och din plikt är att lära.
Min plikt är att hålla tyst medan männen krigar och får all ära?
Det tycker vi är orättvist. - Eller hur, Shaitan?
-Om ni kapitulerar kommer Nekron... -Är detta ert fredsmeddelande?
-Att vi ska kapitulera? -Vi erbjuder en allians, Ers höghet.
-Jag kallar det utpressning. -Nekrons erbjudande...
Åt helvete med Nekron och hans erbjudande! Vi är fria män.
-Kung Jarol, var förnuftig. -Min son talar med sitt hjärta...
-...men han talar för oss alla! -Vi ska bekämpa er in i döden!
Ni kommer kanske snart att ändra er åsikt.
-Teegra! -Vakter!
Sätt fart mot glaciären, på våra drakhökar. Skynda er!
Drakhökarna kommer att hitta henne, far. Det måste de göra.
Natten är mörk, djungeln är tät. En fågel kan inte hitta sitt bo.
-Vad gör vi, då? -Vi väntar.
-På Nekrons nya krav? -På hans belägring.
Berätta. Har ni tillfångatagit flickan Teegra - Jarols dotter?
Var är hon? Ta hit henne, så att jag får se henne.
Är hon borta? Försvunnen? Har hon rymt? Era oduglingar!
-Vad är straffet för misslyckande? -Döden.
Hitta flickan - annars får ni samma straff som han fick!
Gud är min fader.
Ta det, om du vill ha det.
Jag är ingen tjuv.
-Inte för nära, då bränner du det. -Jag har alltid levt nära en eld.
Ibland blir jag så rädd på natten...
Det börjar bli kallare.
-Kyla kommer från Nekron. -Jag vet.
-Vart ska du gå? -Jag ska hem till mitt folk.
-Var har du ditt hem? -Långt söderut.
-Jag ska också söderut. -Jaså? Du kan få följa med mig...
-...om du sköter dig. -Sköter mig?
Larn...!
Ni har fångat mig, men ska ni överlämna mig till Nekron-
-är ni tvungna att döda mig först.
Jaga inte döden, pojk. Den hittar oss alla förr eller senare.
Ni borde låta bli att döda varandra, tills alla sår har läkts.
Du behöver vila - och mat.
Om du vill döda Isherren, måste du lära dig att leva med smärta.
-Isherren? Slåss ni mot Nekron? -Mot honom och hans mor.
Varghyndan Juliana.
Teegra!
De har varit här. Nekrons hundar. De tog med sig flickan. Västerut.
Jag såg flickan tidigare. Bortom det stora trädet. Hämta henne...
-...så avleder jag de andra. -De är säkert 50 stycken.
Det kan nog stämma.
-Var är flickan? -Jag hittade henne inte.
-Nej...! -Hästarna.
-Teegra är kvar där borta. -Vi hämtar henne sen.
Först måste vi leda Nekrons hundar på villospår!
Vi tar position där uppe.
Nu räcker det. Du ska bege dig till Nekron, till hans mor Juliana.
-Vi måste förhandla. -Med fienden?
-Vi kan säkert vädja till Nekron... -Förväntar du dig hans förbarmande?
Vet du vad han gör om jag kommer till honom med freds flagga?
Vi har inget val! Både vi och du måste ta den risken, min son.
För Fire Keeps skull, och för sin systers skull.
Ge dig av. Rid fort.
Välkommen. Jag är Roliel och de här skogarna är mitt hem.
Du har haft en på frestande resa. Låt mig få ge dig mat och dryck.
Först ska du vila, sen får vi prata.
Stackars liten...! Blev du rädd för Store Otwa?
Var inte rädd. Han är snäll som ett barn.
-Han slet av en kedja med händerna. -Ja, han är stark, kära du.
Men han menar bara väl, för han tog ju med dig hit, eller hur?
-Jag är så trött. -Ja, min stackars lilla flicka.
Du är så trött - och så vacker. Du måste...
Berätta dina hemligheter för mig.
Nekron?
Nekron är ute efter flickan!
Hon utsätter mitt hem för fara!
Jag kanske kan vända det här till min fördel. - Otwa, min son...
Hämta hit Nekrons hundar. Säg till dem att vi har flickan han söker.
Hälsa dem att han kan få henne, om han betalar för det.
-Ge dig i väg! -Nej...!
Leta reda på flickan!
Kom in, min son.
Vad är det med dig? Var är hundarna?
Gör ni så här med Otwa?
Teegra...!
Varför stör de levande de dödas sömn?
Jag är honom på spåren. Jag söker en flicka som heter Teegra.
En flicka? Ja, hon gjorde det här. Hon och Nekron.
-Den fördömde Nekron...! -Var finns hon?
-Varför skulle jag svara på det? -För att hämnas på Nekron.
Nekron?
Akatar! De tog henne till Akatar. Sedan till Iskonungens rike.
Hämnden är min. Äntligen...!
Akatar?
Teegra!
Min prins, allt är ordnat. Ett skepp väntar vid hamnen...
...och Nekron väntar vid Ice Peak.
Ta upp landgången. Sätt fart! Vi måste i väg innan solen går upp.
-Varför har du fört hit henne? -Det här är din brud, min son.
-Hon ska bli mor till dina söner. -Så omtänksamt, mor...
...men jag behöver varken brud eller några söner!
-Du behöver arvingar. -Jag behöver ingenting!
Nekron?
Nekron, du är en stark kraft i världen.
Du har allt som en människa kan önska sig...
...och ändå känner du förtvivlan. Men det finns en sak du saknar.
En gåva som enbart du kan skänka våra folk - fred.
Detta är gåvan som läker givarens hjärta.
Jag sträcker ut min hand i vänskap. Jag erbjuder fred-
-mellan våra folk. Tänker du inte ta emot min hand?
Vill du inte kalla mig "vän"?
Kvinna, jag spottar på freden...
...och jag spottar på dig!
Nästa gång du kommer med en av dina små slampor, mor...
...ska jag krossa dig som en skalbagge!
Bort med skräpet härifrån!
Titta inte upp. Vi fäster inget avseende vid sådant skräp.
Lord Nekron, vi är här för att förhandla mellan våra två folk...
...och vi ska ta hem min syster Teegra, som era krigare kidnappat!
Min far, kung Jarol, har bemyndigat mig att erbjuda fred mellan oss.
I utbyte mot hans suveränitet och min systers frihet.
Mina sändebud erbjöd nyligen ett liknande erbjudande...
-...men det avvisades av er herre. -Det var innan era hejdukar-
-...kidnappade min syster! -Jag kan inte erbjuda fred-
-åt ett folk som vägrat tillkännage mig som överherre.
Vad gäller din syster, så måste jag erkänna...
...att tanken på att para mig med henne fyllde mig med avsky.
Men jag borde kanske tänka om.
Din syster är ju inte helt utan charm...
...med tanke på att hon är ett odjur.
Du är ett svin...och du ska dö som ett svin!
Nej, så där ska vi inte alls göra...
Du intresserar mig. - Vakter! För honom till mig.
Släpp honom.
-Varför har du letat upp mig? -Du dödade mitt folk.
Vi har tvingats göra slut på väldigt många oönskvärda.
Låt honom få vila. Han har inte gett upp än.
Larn?
Teegra, är det du?
-Är du oskadd? -Jag försöker låsa upp dörren.
-Du måste härifrån. -Jag kanske kan hitta en nyckel.
-Var det min son som du såg? -De kallade honom prins Taro.
Han dog.
-Teegra, då? -Han har henne också.
-Det är möjligt att hon lever. -Glaciären där är ett faktum.
Den har förflyttats söderut i tre dygn. Tusen själar har dött.
Fire Keep står näst i tur. Vi måste anfalla. Jag behöver drakhökarna.
-De är för få. -En av oss kan ta sig igenom...
-...och förgöra honom. -Om glaciären passerar floden...
...så har jag inget val. Då måste jag släppa lavan.
Teegra?
Larn...!
Nekron!
Dö...! Varför dör du inte?
Nej, Larn. Det är över nu. Vi måste börja om från början.